Mr Dufresne, beskriv krangelen du og din kone hadde kvelden hun ble drept.
Den var bitter.
Hun sa hun var glad for at jeg visste at hun hatet å snike seg rundt,...
- og hun sa at hun ville skilles i Reno.
- Hva svarte du? - At jeg ikke kunne gå med på det.
"Vi ses heller i helvetet enn i Reno. "
Det sa du, i føIge naboene.
Hvis de sa det så.
Husker ikke, jeg var så forvirret.
- Hva skjedde etter krangelen? - Hun pakket en bag...
...for å flytte hjem til mr Quentin.
Glenn Quentin, proffspiller på Snowden Hills golfklubb...
...og din kones elsker.
- Fulgte du etter henne? - Jeg tok en barrunde først.
Så dro jeg hjem til ham, men de var ikke der.
Jeg parkerte på snuplassen og ventet.
- Hvorfor det? - Jeg er ikke sikker.
Jeg var forvirret og full.
Jeg ville nok mest skremme dem.
Da de kom hjem, gikk du inn i huset og drepte dem.
Nei. Jeg begynte å bli edru.
Jeg gikk tilbake til bilen og kjørte hjem. På veien stoppet jeg...
- og kastet pistolen i elva. Det har jeg gjort helt klart.
Det som er uklart er at vaskehjelpa dukker opp neste morgen...
- og finner din kone og hennes elsker pepret med kuler.
- Er det bare en ren tilfeldighet? - Det er det.
Du holder fast ved at du kastet pistolen i elva...
- før de ble drept? Det var jo veldig beleilig.
Det er sant.
Politiet har søkt i elva i tre dager uten å finne pistolen,...
- så man har ikke kunnet sammenlikne den...
- med kulene de fjernet fra likene til de blodige ofrene.
Det er også veldig beleilig, ikke sant?
Fordi jeg er uskyldig,...
- synes jeg at det er veldig lite beleilig at pistolen ikke ble funnet.
Mine damer og herrer, dere har hørt bevisførselen.
Den tiltalte befant seg på mordplassen. Vi har fotspor,...
- kuler med hans fingeravtrykk og whiskyflaska med fingeravtrykk.
Framfor alt har vi en vakker kvinne og hennes elsker. Begge er døde.
De hadde syndet.
Men var deres synd så stor at de fortjente dødsstraff?
Mens dere tenker over det...
...så tenk på dette.
En revolver rommer seks kuler, ikke åtte.
Denne forbrytelsen var ikke et pasjonsmord.
Da hadde man kunne forstå det, om enn ikke tilgi det.
Nei, dette var hevn...
...av en mye mer brutal og kaldblodig art. Tenk på føIgende:
Fire kuler per offer. Ikke seks skudd avfyrt, men åtte.
Det innebærer at han tømte magasinet,...
- og så stoppet for å lade om, slik at han kunne skyte dem igjen.
En ekstra kule per elsker, rett i hodet.
Du virker påfallende kjølig og samvittighetsløs, mr Dufresne.
Jeg fryser bare jeg ser på deg.
I kraft av mitt embete dømmer jeg deg til to ganger livstids fengsel...
- som skal sones etter hverandre.
Sitt ned.
Du har sonet 20 år av din livstidsstraff?
- Ja, sir. - Føler du deg rehabilitert?
Ja, sir. Absolutt.
Jeg har fått en lærepenge.
Jeg kan ærlig si at jeg er forandret.
Jeg er ikke farlig for samfunnet lenger. Det er gudsens sanning.
AVSLÅS
- Hei, Red. Åssen gikk det? - Samme dritten som vanlig.
Jeg vet hvordan det føles. Jeg får avslag i neste uke.
- Jeg fikk avslag i forrige uke. - Sånt skjer.
- Lån meg en pakke sigaretter. - Du skylder meg fem allerede.
Fire!
Det må finnes en som meg i alle fengsler i Amerika.
Jeg fikser alt. Sigaretter, marijuana, hvis man foretrekker det...
...konjakk for å feire ungenes eksamen.
Alt mulig.
Jeg er rene postordrekatalogen.
Så da Andy Dufresne i 1948 ba meg å smugle inn Rita Hayworth...
...sa jeg: "Ikke noe problem".
Andy kom til Shawshank-fengslet i 1947 for mord på kona og elskeren.
Han hadde vært bank direktør. Bra jobba for en som var så ung.
Skjønner du hva jeg sier? FøIg etter vakta.
Jeg har aldri sett en så sørgelig forsamling i hele mitt liv.
Kom hit, søta.
- Tar du imot veddemåI i dag, Red? - Røyk eller penger? Du velger.
- Rø yk. To stykker. - Hvem satser du på?
Den lille dritten der. Nummer åtte.
- Nummer åtte blir den første. - Drittprat. Jeg vedder imot.
- Jeg også. - Du taper.
- Du som er så smart, hvem velger du? - Den tjukkasen der.
Nummer fem. En kvart pakke.
Fersk fisk i dag! Vi haler dem inn.
Andy var ikke noe særlig første gang jeg så ham.
Så ut som om han kunne blåse overende. Det var førsteinntrykket.
- Hva tror du? - Den lange rikmannssønnen.
Den typa? Aldri.
- Ti sigaretter. - Det er mye.
Hvem vedder imot? Heywood? Jigger?
Skeet? Floyd?
Fire tapre sjeler.
Gå tilbake til avdelingene deres for kveldsinspeksjon.
Hø yre om! Se rett fram.
Dette er mr Hadley, vaktsjefen. Jeg er mr Norton, fengselsdirektør.
Dere er dømte forbrytere. Det er derfor dere er her.
Regel nummer en: Ikke noe banning.
Jeg vil ikke høre Herrens navn bli misbrukt.
De andre reglene lærer dere etter hvert. Noen spørsmåI?
Når spiser vi?
Du spiser når vi sier fra. Du driter når vi sier fra...
- og pisser når vi sier fra. Har du skjønt det, din kødd?
Reis deg opp!
Jeg tror på to ting: Disiplin og Bibelen.
Her vil dere få lære begge deler. Sett deres lit til Herren.
Nå tilhører dere meg.
Velkommen til Shawshank.
Lås opp håndjerna!
Snu deg.
Det holder.
Gå lengst ut i buret.
Snu deg! Avlus ham.
Snu deg.
Gå ut, ta til venstre og ta klærne og Bibelen. Neste!
Til hø yre. Hø yre!
Den første natta er den tøffeste.
De forer deg inn naken,...
- med sviende hud, og halvblind av avlusingspulveret.
Og når de setter deg i cella og døra slår igjen,...
- vet du at det er virkelighet.
Et helt liv bortkastet på et oyeblikk...
...og du har all verdens tid til å tenke på det.
De fleste nykomlinger blir nesten gale den første natta.
Noen bryter alltid sammen. Det skjer hver gang.
Spørsmålet er bare hvem det blir.
Det kan man jo også vedde om.
Jeg hadde satset på Andy Dufresne.
Slå av Iyset!
Jeg husker min første natt.
Det virker så lenge siden.
Hei, fisk!
Fisk...
Er du mørkredd?
Pappa burde aldri ha knullet mamma, hva?
Nasse nøff. Jeg vil ha en svinekotelett.
De fisker alltid etter nykomlinger.
Og gir seg ikke for de har halt inn noen.
Tjukken!
Snakk til meg.
Jeg vet at du er der.
Ikke hør på de gærningene. Det er ikke så ille her.
Jeg kan presentere deg, få deg til å føle deg hjemme.
Jeg kjenner noen store homser som gjerne vil treffe deg.
Særlig den hvite, m yke rumpa di.
Gud...! Jeg hører ikke hjemme her!
- Vi har en vinner! - Jeg vil hjem.
Tjukken vant med en neselengde.
Fersk fisk.
Jeg vil hjem. Jeg vil til mamma.
Jeg har knullet mora di. Hun var ikke noe særlig!
Hva fanken er dette?!
- Han bannet. Jeg skal sladre. - Med min batong i ræva.
- Slipp meg ut! - Hva er det, din feite spermatønne?
Vær så snill! Jeg burde ikke være her. Ikke jeg.
Jeg teller ikke til én engang! Hold kjeft, ellers blir det nattasang.
Dette er en misforståelse. Dere forstår ikke. Jeg skal ikke være her.
Åpne cella!
Ikke jeg heller! Dette er jo rene fengslet!
Ditt krek.
Slapp av!
Hører jeg så mye som ei mus prompe her i natt,...
- blir det sykestua på hele bunten. Hver eneste jævel her inne.
Få den drittsekken til sykestua!
Andy Dufresne kostet meg to pakker sigaretter den natta.
Han ga ikke en Iyd fra seg.
Da går vi.
Gå!
Skal du spise den der?
Jeg hadde ikke tenkt det.
Får jeg lov?
Moden og fin.
Jake takker.
Han falt ut av reiret.
Men jeg skal passe på ham til han kan fly.
Her kommer han.
Hei, gutter. Deilig vær, hva?
Og dere vet hvorfor.
Send dem hit, så kan jeg stille dem opp... som en liten ballett.
Jeg tåler ikke den fyren.
Richmond, Virginia...
- Sniff meg i ræva! - Siden han sniffet i min.
S ynd, Red. Tenk at hesten din kom sist.
Jeg elsker vinnerhesten min.
Jeg skal gi ham et vått kyss.
Gi ham noen sigaretter isteden. Jævla heldiggris!
Tyrell. Tar du min jobb denne uka?
- Hvordan går det for min hest? - Død.
Hadley knuste skallen hans. Legen hadde gått for dagen.
Den stakkar'n lå der til i morges. Vi kunne ikke gjøre noe.
Hva het han?
Hva sa du?
- Lurte på om noen visste navnet hans. - Det skal du drite i.
Det spiller ingen rolle hva han het. Han er død.
Har noen lagt an på deg ennå?
Har noen lagt an på deg?
Man trenger venner her inne. Jeg kunne være din venn.
Kostbar...
Jeg liker det.
Andy holdt seg mest for seg selv i begynnelsen.
Han hadde vel nok med å finne seg til rette.
Det tok en måned for han sa mer enn to ord til noen.
Og denne noen var tilfeldigvis meg.
Jeg heter Andy Dufresne.
Bankmannen som drepte kona.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg gjorde det faktisk ikke.
Du kommer til å passe bra her. Her er alle uskyldige.
- Hva sitter du inne for? - Ingenting. Advokaten lurte meg.
Du er visst en kald fisk. Du tror at du er finere enn andre, hva?
- Hva tror du? - Jeg har ikke bestemt meg.
Du kan visst ordne ett og annet.
Jeg finner saker og ting iblant.
Kan du skaffe meg en geologhammer?
- Hva skal du med den? - Bryr det deg?
En tannbørste ordner jeg uten spørsmåI. Men det er ikke livsfarlig.
Greit nok.
En geologhammer er 15-16 cm og ser ut som en liten øks.
Til steiner.
- Kvarts? - Kvarts.
Glimmer.
Skifer. Kalkstein.
- Og hva så? - Jeg er steinsamler.
Jeg var det før, og jeg vil begynne igjen.
Eller hugge noen i hodet med den.
- Jeg har ingen fiender her. - Ikke det?
Bare vent. Det sladres her.
Søstrene er kåte på deg. Særlig Bogs.
Og at jeg ikke er homoseksuell spiller vel ingen rolle?
Det er ikke de heller. Da må du være menneskelig først.
Okser tar med vold. Det er det eneste de forstår.
Var jeg deg, ville jeg skaffe meg ø yne i nakken.
- Takk for rådet. - Det er gratis.
Du forstår hvordan jeg tenker.
Jeg kan alltids avstå fra hammeren.
Da vil du vel rømme. Grave under muren, kanskje.
- Gikk jeg glipp av noe? - Du vil forstå når du ser den.
- Hva koster den? - Sju dollar i en spesialbutikk.
Jeg pleier å ta 20 prosent. Men dette er spesialsaker.
Ø ker risikoen, øker prisen. Vi sier ti dollar akkurat.
Greit.
- Bortkasta penger. - Hva mener du?
De elsker overraskende inspeksjoner.
Og da kan du miste den.
Du må ikke drite meg ut. Da blir det ikke mer business.
Ikke engang skolisser eller ty ggegummi.
Jeg skjønner.
- Takk, mr... - Red.
Red er navnet.
Hvorfor kaller de deg det?
Kanskje fordi jeg er irsk.
Jeg skjønner hvorfor noen mener at han er en snobb.
Han var en stille ty pe.
Oppforte seg på en måte som ikke var vanlig her.
Som en mann på tur i en park, helt uten bekymringer.
Som om han hadde en usynlig kappe som beskyttet ham.
Man kan nok si at jeg likte Andy helt fra begynnelsen.
Få opp farten! Noen må passe tiden.
Kom igjen, nå!
Står til? Alt vel med kone og barn?
Andy hadde rett. Jeg forsto spøken til slutt.
Det ville ta 600 år å grave en tunnel med en av disse.
- Bok? - Ikke i dag.
Bok?
Brooksie...
Til Dufresne.
Her er boka di.
Takk.
Dufresne! Det er snart slutt på blekemidlet. Gå og hent litt.
- Man blir blind av dette. - Elskling... Hysj.
Bare kjemp! Det er enda bedre.
Jeg skulle gjerne fortalt dere at Andy klarte seg unna søstrene.
Det hadde jeg gjerne gjort, men fengsel er ikke en eventyrverden.
Han sa aldri hvem som gjorde det. Men alle visste det.
Sånn fortsatte det en stund.
Fengselslivet består av rutine og atter rutine.
Ofte hadde Andy nye blåmerker.
Søstrene var etter ham. Iblant klarte han seg, iblant ikke.
Slik fortsatte det for Andy. Det var hans rutine.
De to første årene var nok verst for ham.
Hadde det fortsatt slik,...
- hadde det tatt knekken på ham.
Men så, våren 1949, bestemte øvrigheta seg for at...
Taket på skiltverkstedet må tettes.
Jeg trenger tolv frivillige til en ukes jobb.
Som dere vet, medfører det visse privilegier.
Det var en utendørsjobb, og mai er en fin måned å jobbe ute.
Over 100 mann meldte seg frivillig.
Wallace E. Unger.
Ellis Redding.
Og tro det eller ei, jeg og noen kompiser ble valgt.
Det kostet bare en pakke røyk per mann. Jeg tok 20% som vanlig.
Da ringer den stjerneadvokaten fra Texas.
Han sier: "Jeg beklager, men din bror er død. "
- Det var trist å høre. - Han var et rasshøI.
Jeg trodde han alt var død. Men advokaten sier...
- at han var rik. Oljekilder og greier. Nesten én million dollar.
- Utrolig hvor heldige noen er. - Jøssenavn! Får du noe?
- Jeg arvet 35000. - Dollar?
Det er jo rene lottogevinsten.
- Ikke sant? - Jo. Hva tror du skattefuten vil gjøre?
Karrer til seg alt sammen.
Stakkars Byron. Jævlig flaks.
- Synd og skam. - Noen får alt.
Er du sprø? Fortsett å jobbe.
Du må skatte en del, men det blir litt igjen.
Så det holder til en ny bil. Og hva så? Det blir bilskatt...
- og reparasjoner. Og ungene vil mase om bilturer hele tiden.
Så får du en skattesmell og må ta av egen lomme. Onkel Sam...
Han melker deg til puppen er lilla.
De blir drept.
Litt av en bror!
Mr Hadley... Stoler du på din kone?
Morsomt! Det blir enda morsommere når du suger pikken min uten tenner.
Jeg mener... ville hun bedra deg?
Det holder! Flytt deg, Mert. Han skal komme ut for en ulykke.
Stoler du på henne, kan du beholde dine 35000.
- Hva sa du? - 35000.
- 35000? - Alt sammen. Hver eneste penny.
-Forklar deg. -Hvis du vil gi pengene til din kone.
Du kan gi din ektefelle en gave på opp til 60000 dollar.
- Drittprat. Skattefritt? - De kan ikke ta en cent.
Du er den bankmannen som drepte sin kone?
Hvorfor skulle jeg tro på deg? Så jeg også ender opp her?
Det er lovlig. Bare spør, så får du høre.
Det var dumt å si det, du burde ha undersøkt det selv.
Du skal ikke fortelle meg hva jeg skal gjøre.
Jeg vet det. Men du trenger en som kan ordne papirene. En advokat f. Eks.
De jæIva slubbertene.
Jeg kan ordne det. Da ville du spare litt penger.
Gi meg skjemaene, så skal jeg fylle dem ut nesten gratis.
Jeg ber bare om tre øI til hver av mine medarbeidere.
Medarbeidere...
Når du jobber ute, føler du deg mer som et menneske med en pils.
Det er jo bare min mening, sir.
Hva glaner dere på? Tilbake til jobben!
Slik hadde det seg at den nest siste dagen...
- fikk fangene som tjæret taket våren 1949,...
- sitte i fred og ro klokka ti om morgenen...
- med en iskald pils,...
- spandert av den jævligste vokteren som har satt sine bein på Shawshank.
Drikk mens det er kaldt, damer.
Den pikken klarte til og med å høres hy ggelig ut.
Vi satt og drakk i solskinnet som frie menn.
Vi kunne ha tjæret taket på våre egne hus.
Vi var skapelsens herrer.
Når det gjelder Andy, satt han i sky ggen...
- med et smil om munnen, og så på at vi drakk hans øI.
- Vil du ha en? - Nei, takk. Jeg har sluttet å drikke.
Han ville kanskje smiske for vaktene.
Eller få venner blant oss fanger.
Men jeg tror at han bare ville fole seg normal igjen.
Konge.
Sjakk. Det kaller jeg kongelig. Sivilisert, strategisk.
Og et jævla mysterium. Jeg hater det.
- La meg lære deg det en dag. - Greit.
- Vi kunne lage et brett. - Da har du kommet til rett mann.
Vi kan kanskje lage et brett, men jeg vil spikke brikkene...
- i alabast og kleberstein. Hva tror du?
- Det kommer til å ta flere år. - Tid har jeg nok av, men ikke stein.
Det er ikke m ye å hente ute på gårdsplassen. Mest småstein.
- Vi begynner visst å bli venner. - Vi gjør visst det.
Kan jeg spørre om en ting? Hvorfor gjorde du det?
Jeg er uskyldig. Akkurat som alle andre her.
Hva sitter du inne for?
- Mord. Det samme som deg. - Uskyldig?
Den eneste skyldige på Shawshank.
- Hvor er kanarifuglen? - Hvordan visste du det?
- Visste? - Så du vet det ikke? Kom.
Her holder kanarifuglen til.
En overraskelse å høre en kvinne synge i mitt hus, hva?
Ingen dårlig... overraskelse.
Vent. Her kommer hun.
Jeg liker at hun gjør det der med håret sitt.
Skjønner. Jeg har sett den tre ganger.
Gilda, er du påkledd?
Jeg?
Jeg elsker det der.
Jeg hørte at du kan skaffe ting.
Det hender at jeg får tak i ting. Hva vil du ha?
Rita Hayworth. Kan du skaffe henne?
Så dette er Johnny Farrel? Jeg har hørt m ye om deg.
Det vil ta noen uker.
Jeg har henne ikke gjemt i buksa, dessverre.
Men jeg skal få tak i henne. Slapp av.
Takk.
Forsvinn! Dra til helvete!
Skal du ikke skrike?
La oss få det overstått.
Han brakk nesa mi, for svarte!
Nå åpner jeg gylfen...
...og du skal svelge det jeg gir deg å svelge.
Når du har svelget min, svelger du Roosters. For den knekte nesa.
Det du putter i munnen min, kommer du til å miste.
Gjør du det, får du en og en halv desimeter ståI i øret.
Du bør vite at skader på hjernen får offeret til å bite sammen kjevene.
Biterefleksen er så sterk...
...at man må bryte opp offerets kjever med et kubein.
- Hvor lærer du deg sånn dritt? - Jeg har lest det.
Kan du lese, din dumme jævel?
Elskling... du burde ikke...
Bogs puttet ikke noe i Andys munn. Ingen av hans venner heller.
Men de mishandlet ham slik at hans liv hang i en tråd.
Andy lå en måned på sykestua.
Bogs fikk en uke på glattcelle.
Tiden er ute.
Du bestemmer.
Hva?
- Hvor skal han? - Ta tak i beina hans.
Hjelp!
To ting skjedde aldri etter dette: Søstrene rørte aldri Andy mer.
Og Bogs klarte aldri å gå mer.
Han ble forflyttet til en åpen avdeling.
Etter hva jeg vet, måtte han få føde gjennom et sugerør resten av livet.
Andy kunne trenge en varm velkomst når han skrives ut.
Høres bra ut. Vi skylder ham det for ølet.
Han liker å spille sjakk. Vi skaffer ham noen steiner.
Jeg har en. Se!
Det er ikke kleberstein. Ikke alabast heller.
- Er du geolog, eller hva? - Han har rett. Det er ikke det.
- Hva faen er det, da? - Hestelort.
- Hestemøkk? - Forsteinet.
Herregud!
Bortsett fra et par tabber, ble resultatet utmerket.
Vi hadde nok steiner å sysselsette ham med til hans dødsdag.
Jeg fikk inn en stor leveranse.
Sigaretter, ty ggegummi, whisky...
...spillekort med nakne damer... Alt mulig.
Og selvføIgelig, det viktigste av alt: Rita Hayworth selv.
GRATULERER. VELKOMMEN TILBAKE
Pass deg! Inspeksjon.
119.
123.
Stå opp.
Snu deg mot veggen.
Snu deg mot direktøren.
Hy ggelig at du leser denne.
Noen yndlingsavsnitt?
"Våk da! For dere vet ikke når husets herre kommer. "
Markus, 13: 35. Jeg har alltid likt det.
Men jeg foretrekker: "Jeg er verdens Iys".
"Den som føIger meg, skal ha livets Iys. "
Johannes, 8: 12.
Jeg har hørt at du er flink med tall. Det er bra.
Man bør ha en spesialitet.
- Kan du forklare denne? - Jeg polerer steiner med den.
En hobby jeg har.
Det er rent her. Lite kontrabande, men ikke noe å bråke om.
Jeg liker ikke denne.
Men jeg antar...
...at man kan gjøre unntak.
Lås dem inn.
Jeg glemte nesten... Jeg skal ikke ta fra deg denne.
Den er jo nøkkelen til frelse.
Inspeksjonen var bare en unnskyldning. Norton ville se hvordan Andy var.
DOMMED AG ER NÆR
Min kone har brodert det.
Det er pent.
- Trives du på vaskeriet? - Nei, ikke noe særlig.
Vi kan kanskje finne noe mer passende for en med din utdannelse.
Hvor er Brooks?
- Jeg trodde nok at det var deg. - Jeg skal hjelpe deg.
De sa det.
Høres helt sprøtt ut. Jeg skal vise deg rundt.
Her er det. Shawshanks fengselsbibliotek.
National Geographic.
Det Beste, forkortete romaner og noen Louis L'Amour.
Look, noen Earl Stanley Gardner...
Hver kveld laster jeg vogna og går mine runder.
Jeg skriver navnene på skrivebrettet.
Lett som en plett. Noen spørsmåI?
Hvor lenge har du vært bibliotekar?
Jeg kom hit i 1905, og ble bibliotekar i 1912.
-Har du hatt en assistent noen gang? -Nei, det trengs ikke.
- Hvorfor får du meg, da? - Jeg vet ikke.
Men det blir hy ggelig med litt selskap.
Dufresne!
Det er ham.
Jeg heter Dekins. Jeg...
...hadde tenkt å åpne en konto til ungenes skolegang.
Jeg forstår.
Vel...
...vi kan vel sette oss og snakke om det.
Har du papir og blyant?
Takk.
Så, mr Dekins...
Så sier Andy: "Vil du at dine sønner skal gå på Harvard eller Yale?"
- Sa han det? - Så sant Gud er mitt vitne.
Dekins nøIte, lo hø yt og tok Andy i hånda.
- Så faen heller. - Tok ham i hånda.
Jeg gjorde nesten i buksa.
Med dress og hula hula-jenter på bordet, ville han vært "mr Dufresne".
Har du fått venner?
Ikke venner, akkurat. Jeg er en for- bryter som gir økonomisk rådgivning.
Det er en fordel.
- Du slapp vaskeriet takket være det. - Det holder ikke.
Jeg kan kanskje skaffe flere bøker til biblioteket.
Be om et biljardbord.
Hvordan skal du kunne gjøre det? Få nye bøker, "mr Dufresne"?
Jeg ber direktøren om midler.
Jeg har hatt seks fengselsdirektører, og lært meg en universal sannhet.
Det fins ingen som ikke kniper igjen ræva når det handler om penger.
- Budsjettet er stramt nok som det er. - Jeg forstår.
Jeg kan skrive til myndighetene og be om midler fra dem.
De ser bare tre måter å bruke skattepenger på fengsler på:
Flere fengsler, flere gitter, flere vakter.
Men hvis jeg skriver et brev i uka, kan de ikke bare ignorere meg.
Jo, det kan de. Men skriv til dem hvis du vil.
Jeg kan poste dem for deg.
Så Andy begynte å skrive et brev i uka, akkurat som han hadde sagt.
Og akkurat som Norton hadde sagt, fikk han ikke noe svar.
Neste vår skrev han selvangivelsene for halve vaktstyrken på Shawshank.
Neste år skrev han alles, inklusive fengselsdirektørens.
Året etter la de baseballturneringen samtidig som selvangivelsen.
Vaktene fra andre lag husket å ta med seg skattepapirene.
Så Moresby-fengslet ga deg et våpen, men du måtte betale for det?
Du kan trekke det fra.
Andy hadde et skikkelig hjemmekontor.
Han fikk så mye å gjøre at han fikk lov til å ha personale.
Gir du meg en bunt 1040?
Jeg slapp snekkerverkstedet en måned i året, og det var fint.
Og han fortsatte å sende brev.
Red, Andy... Det er Brooks.
- Pass på døra. - Ro deg ned, Brooks.
Ikke kom nærmere!
- Hva er det som skjer? - Plutselig trakk han bare kniven.
- Vi må kunne snakke om det. - Jeg skal skjære halsen av ham.
- Hva har han gjort deg? - Det er det de har gjort.
- Jeg har ikke noe valg. - Du ville aldri skade Heywood.
Vet du hvorfor? For han er din venn, og det går an å snakke med ham.
Så legg fra deg kniven. Se på meg! Legg fra deg kniven.
Se på halsen hans.
Han blør.
Dette er den eneste utveien for å få bli her.
Dette er sprøtt! Du vil ikke gjøre dette. Legg den fra deg.
Ta det rolig. Han klarer seg.
- "Han"?! Han skar meg nesten opp. - Ikke verre enn når du barberer deg.
- Hva gjorde du? - Ingenting. Jeg ville bare si ha det.
Har dere ikke hørt det? Han skal ut på prøve.
Jeg fatter ikke hva som skjedde.
Gubben er gal som ei rotte på en utedass.
- Han fikk deg til å gjøre i buksa. - Dra til helvete.
Kutt ut. Brooks er ikke gal.
Bare... institusjonalisert.
Så faen heller.
Han har sittet her i 50 år. Han vet ikke om noe annet.
Her inne er han en viktig person. Velutdannet.
Der ute er han ingenting.
En verdiløs, reumatisk gubbe.
Ville nok ikke få lånekort engang. Skjønner du det?
Nå snakker du dritt.
Tro hva du vil, men det er noe rart med disse murene.
Først hater du dem.
Så venner du deg til dem.
Har det gått lang nok tid, blir du avhengig av dem.
- Da er du "institusjonalisert". - Faen. Det ville jeg aldri bli.
Bare vent til du har vært her like lenge som Brooks.
Du blir sendt hit for livstid. Og det er livet de tar.
Den delen som betyr noe, iallfall.
Jeg kan ikke passe på deg lenger, Jake. Fly av sted nå.
Du er fri. Du er fri!
Lykke til, Brooksie.
Kjære venner. Det er utrolig hvor fort ting går her ute.
Se deg for, gammer'n!
Jeg så en bil en gang da jeg var barn, men...
...nå er de overalt.
Hele verden har fått det så travelt.
Tilsynsnemnda har skaffet meg en rom på et overgangshjem...
- og en jobb på Food-Way, der jeg pakker poser.
Det er hardt arbeid. Jeg prøver å føIge med, men hendene verker.
Be ham ta doble poser. Sist gikk den nesten i stykker.
- Gjør som damen sier. - Greit.
Butikksjefen liker meg ikke noe særlig.
Etter jobben går jeg noen ganger og mater fuglene i parken.
Jeg tror at Jake kanskje vil dukke opp for å hilse på meg.
Men det gjør han aldri.
Jeg håper at han har det bra, og at han har fått nye venner.
Jeg har vanskelig for å sove om natta.
Jeg har mareritt om at jeg faller og våkner opp redd.
Iblant tar det en stund for jeg vet hvor jeg er.
Kanskje jeg skulle rane Food- Way, slik at de sender meg hjem igjen.
Jeg kunne skyte sjefen mens jeg likevel var i farta.
Men jeg er vel for gammel for sånt tull.
Jeg trives ikke her. Jeg er lei av å være redd bestandig.
Så jeg har bestemt meg for å ikke bli.
De gjør nok ikke noe vesen av det, ikke for en gammel skurk som meg.
BROOKS VAR HER
De gjør nok ikke noe vesen av det, ikke for en gammel skurk som meg.
P. S. Si til Heywood at jeg angrer at jeg truet ham med kniv.
Det var ikke vondt ment. Brooks.
Han skulle ha dødd her.
Det er et eneste rot.
- Hva er dette? - Det er adressert til deg.
Ta det.
Mr Dufresne. Etter gjentatte forespørsler...
- har staten tildelt føIgende midler til ditt bibliotekprosjekt.
200 dollar.
Og biblioteksnemnda har gitt brukte bøker og diverse annet.
Dermed anser vi saken for avsluttet. Ikke send flere brev.
Rydd opp her før direktøren kommer tilbake.
Gratulerer, Andy.
Det tok bare seks år.
- Nå skal jeg skrive to brev i uka. - Det tror jeg sikkert. Rydd opp nå.
Jeg skal legge en kabel. Når jeg kommer tilbake skal alt være borte.
Hørte du det?
Dufresne! Slipp meg ut, Andy.
Jeg vet ikke den dag i dag hva de to italienske damene sang om.
Men jeg vil faktisk ikke vite det. Visse ting er best usagt.
Jeg vil gjerne tro at de sang om noe så ubeskrivelig vakkert...
- at det ikke kan sies med ord.
Stemmene steg høyere og lengre enn noen i fengslet våget å drømme om.
Det var som om en vakker fugl hadde fløyet inn og oppløst murene.
Og for en kort stund føIte hver eneste innsatt seg fri.
Direktøren ble rasende.
Åpne døra.
Åpne!
Åpne døra, Dufresne.
Slå det av!
Jeg advarer deg. Slå det av!
Du er min nå.
Andy fikk to uker på glattcelle for det.
- Se her. - Maestro.
Kunne du ikke ha spilt noe bra, som Hank Williams?
Jeg rakk det ikke.
- Var det verdt glattcella? - Absolutt.
- Glattcella er aldri lett. - En uke virker som et år.
- Jeg hadde Mozart som selskap. - Fikk du ta med deg grammofonen?
Her inne... og her inne.
Det er det fine med musikk. De kan ikke ta den fra deg.
Har dere aldri opplevd det?
Jeg var en jævel på munnspill i min ungdom.
Men jeg mistet interessen. Meningsløst her inne.
Her er det mest meningsfult. Så du ikke glemmer.
- Glemmer? - Glemmer at det fins...
...steder i verden som ikke er laget av stein.
At det fins noe inni oss...
...som de ikke får tak i, som de ikke kan røre.
Det er ditt.
Hva snakker du om?
Håp.
Håp...
Jeg skal si deg en ting.
Håp er farlig.
Håp kan gjøre deg gal.
Det er ubrukelig her inne. Du må innse det.
Som Brooks?
Sitt ned.
Du har avtjent 30 år av en livstidsstraff.
- Føler du deg rehabilitert? - Å, ja.
Uten tvil.
Jeg er et nytt menneske.
Ingen fare for samfunnet. Det er gudsens sanning.
Helt rehabilitert.
AVSLÅS
30 år...
Når du sier det sånn,...
- lurer jeg på hvor det ble av årene.
Jeg lurer på hvor det ble av ti år.
Her. En liten avslagsgave.
Åpne den.
Jeg måtte bruke en konkurrent, men jeg ville overraske deg.
Veldig pent.
Takk.
Vil du spille på det?
Ikke akkurat nå.
El NY JENTE TIL D ITT TIÅRSJUBILEUM
Slukk Iyset!
Andy holdt sitt ord. Han skrev to brev i uka isteden for ett.
I 1959 forsto senatet i delstaten endelig...
- at de ikke kunne avspise ham med 200 dollar.
Budsjettkomiteen stemte for et årlig bidrag på 500 dollar...
- for å få ham til å tie. Dere aner ikke hva Andy fikk ut av dem.
Han skrev avtaler med bokklubber, velgjørenhetsforeninger...
...kjøpte overskuddsopplag.
"Skattkammerø ya". Robert Louis...
Stevenson. Skjønnlitteratur, eventyr.
-Neste? -Bilreparasjon og klebersteinarbeid.
Håndverk og hobby. Under undervisning. Bak deg.
- "Greven av Monte Crisco". - Cristo, din idiot.
Av Alexandree...
Dum... ass.
Dum... ass?
Dumas. Vet du hva den handler om?
Om å rømme fra et fengsel.
Vi skal kanskje sette den under "undervisning" også?
Vi andre prøvde å hjelpe til når vi hadde tid.
Da Kennedy ble skutt, hadde Andy forvandlet et lager som luktet rotter...
- til New Englands beste fengselsbibliotek...
- med en fin samling Hank Williams-plater.
Det var det samme året som Norton laget sitt berømte "Inne-ute-program".
Dere husker det kanskje fra avisene. Han fikk bildet sitt i Look.
Det er ingen ferie, snarere et progressivt skritt...
- innen kriminalomsorgen.
Våre internerte skal, under vår over- våkning, jobbe utenfor murene...
- med å tjene samfunnet.
De lærer seg verdien av et ærlig dagsverk og gjør samfunnsnytte...
- for en minimal kostnad for skattebetalerne.
Han sa selvføIgelig ikke at en "minimal kostnad" er en løs definisjon.
Det finnes 100 måter å skumme floten. Arbeidskraft, materiale...
Og pengene strømmet inn.
Du ruinerer meg.
Med dine slavearbeidere byr du under alle entreprenører i byen.
Vi gjør samfunnsnytte.
Det kan du si til pressen, men jeg har en familie å forsørge.
Vi er gamle venner.
Jeg trenger den motorvei- kontrakta, ellers går jeg konk.
Ta litt pai som kona har laget. Du kan vel tenke på saken.
Ikke tenk på den kontrakta.
Jeg har allerede lovet bort mine menn et annet sted.
Takk Maisie så m ye for paien.
Og bak hver skummel handel,...
- bak hver inntjente dollar, satt Andy og forte bokene.
To innskudd. Maine National og New England. I pengeskapet.
Ta med begge dressene mine til vask.
Si at de ikke skal stive skjortene for hardt.
Hvordan ser jeg ut?
-Veldig stilig. -Stor velgjørenhetsgalla i Portland.
Vil du ha?
- Kjerringa kan jo ikke bake. - Takk, sir.
Han har en finger med i mange paier.
Han har planer du ikke kan drømme om. Bestikkelse på bestikkelse.
Det flyter en elv av svarte penger her.
Før eller senere må han forklare hvor den kommer fra.
Der kommer jeg inn i bildet. Jeg kanaliserer den, filtrerer den.
Aksjer, skattefrie premieobligasjoner...
Jeg sender dem ut, og når de kommer tilbake...
- Rene som rumpa til en jomfru? - Renere.
Når Norton går av med pensjon, har jeg gjort ham til millionær.
Skjønner de tegninga, havner han her selv.
Stoler du ikke mer på meg?
Jo, men så m ye papir etterlater spor. Blir noen ny gjerrige...
FBI, skattemyndighetene... leder sporet til noen.
Men ikke til meg, og absolutt ikke til direktøren.
- Men til? - Randall Stevens.
- Hvem? - Den passive deleieren.
Han er skyldig, herr ordfører.
Det er der filtreringen begynner. Alle spor fører til ham.
- Men hvem er han? - Et spøkelse, en ånd.
Jeg har skapt ham ut av tomme intet.
Han eksisterer ikke, unntatt på papiret.
- Du kan ikke bare finne på noen. - Jo, hvis du kjenner smutthullene.
Du kan få gjort m ye via posten.
Mr Stevens har et personbevis, førerkort, sosialforsikringsnummer...
Finner de noen av disse kontoene, havner de hos et fantasifoster.
Det var som faen.
Sa jeg at du er flink? Du er jo Rembrandt.
Det morsomme er at utenfor var jeg et ærlig menneske.
Først her ble jeg en skurk.
Bekymrer det deg?
Jeg forvandler bare fortjenesten. Ikke så mye bedre,...
- men jeg har også by gd opp biblio- teket og hjulpet folk å ta eksamen.
Hvorfor får jeg lov til det?
Så du er fornø yd og vasker. Penger, ikke laken.
Jeg er billig. Det er fordelen med meg.
Tommy Williams kom til Shawshank i 1965. To år for grovt innbrudd.
Purken tok ham da han bar ut tv-apparatene.
Ung grønnskolling. Mr Rock'n'roll... sta som faen.
Kom igjen, dere er seige som sirup. Pinlig...
Vi likte ham straks.
Jeg går baklengs ut med tv-en sånn.
En stor sak. Jeg ser ikke en dritt. Da hører jeg en stemme.
"Stå stille! Opp med henda. "
Jeg holdt i tv-en til stemmen sa...
"Hører du hva jeg sier?" "Ja, sir", sier jeg.
"Slipper jeg den, tar du meg for å ha skadet eiendom også. "
Du har sittet på Cashman, hva?
Ja, det var en lett match, skal jeg si dere.
Helgepermisjon, arbeidsprogram... Ikke som her.
- Du har sittet i hele New England. - Siden jeg var 13.
- Nevn et fengsel, så har jeg vært der. - Du burde kanskje skifte yrke.
Du er visst ikke en flink tyv. Prøv noe annet.
Hva faen vet du om det, Capone?
- Hva sitter du inne for? - Jeg?
En advokat lurte meg.
Alle er uskyldige her. Visste du ikke det?
Det viste seg at Tommy var gift og hadde en nyfødt datter.
Det var kanskje tanken på hans datter...
I alle fall var det noe som satte fyr i rumpa på ham.
Jeg vil ta high school eksamen. Du har visst hjulpet noen.
Ingen tapere.
Jeg er ingen taper.
- Sikkert? - Ja.
- Er det helt sikkert? - Ja, sir.
Da så. Men da må vi gå inn for det. Ikke halvveis.
Saken er den at jeg ikke kan lese så godt.
Bra.
Du leser ikke så bra.
Vi kommer til det.
Andy tok seg av Tommy. Lærte ham ABC-boka.
Og Tommy lærte fort. Han fant helt nye hjerneceller.
Han fikk ham til å pugge til eksamen. Han likte gutten.
Det var vel moro å hjelpe en ung gutt ut av skitten.
Men det var ikke den eneste grunnen.
Tiden går sakte i fengsel. Så du prøver å fordrive den.
Noen samler på frimerker. Andre by gger fyrstikkhus.
Andy by gget et bibliotek.
Nå trengte han et nytt prosjekt. Det var Tommy.
Det var av samme grunn som han polerte steinene sine.
Av samme grunn som han hang opp sine pinuper.
I fengsel du hva som helst for å holde deg sysselsatt.
I 1966, da Tommy skulle ta eksamen, var det vakre Raquel.
Tiden er ute.
Vel?
Det gikk til helvete.
- Jeg har kastet bort et år. - Så ille er det nok ikke.
- Det er verre. Ikke noe riktig. - Det får vi se på poengene.
Jeg skal si deg hvor mange poeng jeg fikk.
To poeng! Så mange fikk jeg.
Katter som klatrer i trær... 5 ganger 5 er 25.
Til helvete med dette stedet!
- Det var tøft. Jeg sviktet ham. - Drittprat. Han er stolt av deg.
Vi er gamle venner. Jeg kjenner ham.
- Han er flink, hva? - Helt rett. Han var bankmann før.
- Hva sitter han inne for? - Mord.
Så faen heller.
Man kan ikke tro det.
Han overrasket sin kone med en golfproff og skjøt dem.
Hva er det?
For fire år siden satt jeg på Thomaston. To til tre år...
Jeg hadde stjålet en bil. Dumt gjort...
Da jeg hadde et halvt år igjen, fikk jeg en ny cellekamerat.
Elmo Blatch. En stor, jævlig type.
Den typen du ikke gjerne deler celle med.
Han satt seks til tolv år for innbrudd. Hadde gjort hundrevis av jobber.
Vanskelig å tro, så nervøs som han var. Feis du, hoppet han hø yt.
Dessuten gikk kjeften i ett. Han holdt aldri kjeft.
Om steder han hadde vært, jobber han hadde gjort, damer han hadde knulla.
Til og med folk han hadde drept.
Folk som "kødda" med ham. Det var slik han uttrykte seg.
En kveld, mest som en spøk, -.
- Sa jeg til ham: "Elmo, hvem har du drept?" Han svarer...
Jeg vasket bord på en golfklubb en gang...
...for å finne passende, rike drittsekker.
Jeg valgte ut denne fyren.
Gikk hjem til ham om natta og gjorde innbrudd.
Han våkner og begynner å kødde.
Så jeg drepte ham.
Han og den hurpa han var sammen med. Og det beste av alt...
Hun knuller denne golfproffen, men er gift med en annen.
En vellykket bankmann.
Og det var han som fikk skylda!
Det er den mest fantastiske historien jeg har hørt.
Det som forbauser meg mest, er at du trodde på den.
Det er tydelig at Williams ser opp til deg.
Han hører din historie og vil muntre deg opp.
Han er ikke så glup, så han skjønner ikke hvordan historien påvirker deg.
-Han snakker sant. -La oss si at denne Blatch eksisterer.
Ville han falle på kne og si: "Jeg gjorde det. Jeg tilstår. "
"Legg en livstid til min straff. "
Med Tommys vitnemåI kan jeg få saken opp på nytt.
Hvis Blatch fortsatt sitter der. Han kan være løslatt.
De har en adresse, hans slektinger... Det er vel en sjanse?
- Hvordan kan du være så sløv? - Hva? Hva kalte du meg?
- Sløv. Er det med vilje? - Du glemmer hvem du er.
Golfklubben har papirene hans med alle opplysninger.
Drøm, hvis du vil. Men ikke dra meg inn i det. Møtet er slutt.
Hvis jeg kommer ut, skal jeg aldri si hva vi har gjort med pengene.
Nevn aldri penger for meg igjen, din drittsekk.
Ikke her på mitt kontor. Ingen steder.
- Kom hit. - Jeg ville bare berolige deg.
Glattcelle. En måned.
Hva er det med deg? Dette er jo min sjanse til å komme ut!
Ta ham ut!
En måned på glattcelle. Det er det lengste jeg har hørt om.
- Det var min feil. - Drittprat.
Du skjøt ikke og dømte ham ikke.
Mener du at Andy er uskyldig? På ordentlig, altså?
- Det ser sånn ut. - Herregud...
- Hvor lenge har han vært her? - 1947... Hva blir det? 19 år.
- Williams, Thomas. - Her.
- Hva har du fått? "Skolestyret". - Han sendte prøven.
Skal du åpne det eller stå med tommelen i ræva?
Gi meg den, Skeet.
Kast det.
Å faen...
Gutten klarte eksamen. Jeg tenkte at du ville vite det.
Direktøren vil prate.
- Her? - Han sa det.
Direktør?
La denne samtalen bli mellom oss.
Det er vanskelig nok som det er.
Vi har en prekær situasjon. Det forstår du sikkert.
Ja, sir. Det gjør jeg.
Dette har slått meg helt ut.
Jeg har ligget søvnløs.
Å gjøre det rette...
Ofte kan det være vanskelig å vite hva det er.
Forstår du?
Jeg trenger din hjelp.
Skal jeg gå videre med dette, må det ikke finnes den minste tvil.
Jeg må vite om du sa sannheten til Dufresne.
Ja, sir. Absolutt.
Ville du sverge i retten...
- på Bibelen, og avgi ed foran den Allmektige?
Bare gi meg en sjanse.
Jeg tenkte meg det.
Du har sikkert hørt det.
Det var forferdelig.
At et ungt menneske med bare ett år igjen prøvde å rømme.
Det gikk hardt innpå kaptein Hadley å måtte skyte ham.
Vi må legge det bak oss.
Gå videre.
Jeg kutter ut. Alt stopper.
Finn en annen til å gjøre den skitne jobben for deg.
Ingenting stopper.
Ingenting...
...ellers får du det verre enn noen gang. Ingen beskyttelse fra vaktene.
Du må flytte fra ditt Hilton til sodomittene.
Som å bli knulla av et tog.
Biblioteket, da?
Borte. I gjenmurt, teglstein for teglstein.
Vi skal ha et lite bokbåI.
Flammene vil ses kilometervis. Vi skal danse som indianere rundt dem.
Forstår du? Tar du poenget?
Eller er jeg sløv?
Gi ham en måned til, så han kan tenke på saken.
Min kone sa at det var vanskelig å forstå seg på meg.
Hun klaget over det hele tiden. Hun var vakker.
Jeg elsket henne.
Jeg klarte bare ikke å vise det.
Jeg drepte henne.
Jeg trykket ikke på avtrekkeren,...
- men jeg jaget henne vekk.
Det var derfor hun døde. Fordi jeg er som jeg er.
Det gjør deg ikke til morder.
En dårlig ektemann, kanskje.
Du trykket ikke på avtrekkeren.
Nei, det gjorde jeg ikke. En annen gjorde det.
Og jeg havnet her.
Ren uflaks, antar jeg.
Det er mye av det. Det må lande på noen.
Det var vel min tur, ganske enkelt. Jeg sto i veien for en virvelstorm.
Men jeg hadde ikke trodd at den ville vare så lenge.
- Tror du at du kommer ut noen gang? - Jeg?
Ja.
Når jeg har et langt, hvitt skjegg og en og annen nisse på loftet.
Jeg vet hvor jeg skulle dra.
Zihuatanejo.
- Hva? - Zihuatanejo.
Det er i Mexiko. Ved Stillehavet.
Vet du hva meksikanerne sier om Stillehavet?
At det ikke har noe minne.
Der ville jeg bo resten av livet.
På et varmt sted uten minne.
Åpne et lite hotell på stranda.
Kjøpe en råtten, gammel skute og pusse den opp...
...og ta med gjestene mine på fisketurer.
Zihuatanejo.
Der kunne jeg trenge en som kan skaffe ting.
Jeg klarer meg nok ikke på utsiden.
Jeg har sittet her mesteparten av livet.
Jeg er institusjonalisert nå. Akkurat som Brooks.
- Du undervurderer deg selv. - Jeg tror ikke det.
Her inne er jeg en som kan få tak i ting, men...
...der ute trenger du bare de gule sidene. Jeg ville vært hjelpeløs.
Stillehavet? Noe så stort skremmer livet av meg.
Ikke meg.
Jeg skjøt verken min kone eller elskeren hennes.
De feil jeg har gjort har jeg betalt for... med renter.
Et hotell, en skute...
Det er ikke for m ye forlangt.
Ikke gjør dette mot deg selv. Det er en verdiløs drøm.
Mexiko er der nede og du er her. Slik er det bare.
Det stemmer. Slik er det bare.
Det er der... og jeg er her.
Valget er enkelt.
Sett i gang å leve, eller sett i gang å dø.
- Kommer du ut, så gjør meg en tjeneste. - SelvføIgelig.
Det er en stor eng med gress like ved Buxton.
- Det er mange enger der. - En spesiell.
Den har en lang steinmur med en stor eik i nordenden.
Som et dikt av Robert Frost.
Det var der jeg fridde til min kone.
Vi var der på piknik og elsket under eika...
...og der sa hun ja.
Lov meg det, Red. Hvis du kommer ut, så finn det stedet.
Lengst ned i muren er det en stein som ikke hører hjemme i Maine.
En svart, vulkansk glassbit.
- Under den er det noe du skal få. - Hva, Andy? Hva ligger under den?
Du må bryte den opp for å se.
Nei, det er sant. Han har begynt å snakke så rart.
- Jeg er urolig. - Vi skal holde et ø ye med ham.
Om dagen går det bra, men om natta er han ensom.
Herregud.
Hva er det?
Andy kom til lastekaia i dag og ba om et tau.
180 cm langt.
- Og du ga ham det? - Klart det. Hvorfor ikke?
- Herregud, Heywood. - Hvordan kunne jeg vite det?
- Husker du Brooks Hatlen? - Andy ville aldri gjøre det.
Aldri.
Jeg vet ikke...
Alle kan la seg knekke.
- Fort som faen. Jeg vil hjem. - Jeg er straks klar.
Tre innskudd på kontoen.
Ta klærne til vaskeriet. Og puss skoene mine.
Jeg skal kunne speile meg i dem.
Fint å ha deg tilbake. Det var ikke det samme uten deg.
Slukk Iyset!
Jeg har hatt en del lange netter her. Alene med tankene mine.
Tiden kan skjære i deg som en kniv.
Dette har vært mitt livs lengste natt.
Tell fangene!
Rad tre, sør, klar!
Mann mangler på rad to, celle 245.
Dufresne! Kom ut, du forsinker oss.
Kom ut, ellers får du juling.
For helvete, jeg har tider å passe.
Best for deg at du er syk eller død. Jeg tuller ikke. Hører du meg?
Herregud...
Forhør hver eneste mann på celleavdelingen.
Begynn med hans venn. Han der.
Åpne 237.
Hva mener du med at han ikke var her? Ikke fortell meg det.
- Men det var han ikke. - Jeg ser det. Tror du jeg er blind?
- Mener du det? Er jeg blind? - Nei, sir.
Du, da? Er du blind?
- Si hva dette er. - Gårsdagens regnskap.
Ser du Dufresnes navn der? Det gjør jeg.
"Dufresne".
Han var på cella da dere slukket. Og burde være her om morgenen.
Han skal finnes. Ikke i morgen, ikke etter frokost. Nå!
Ja, sir!
Rør på beina!
Stå der.
Nå?
- Nå hva? - Dere er som erteris.
- Han må ha sagt noe. - Nei, sir. Ikke et ord.
Gud! Det er et under! Forsvunnet som en fis i vinden.
Ingenting igjen, bare noen jævla steiner i vinduet.
Og sexbomba på veggen.
Hun vet det kanskje. Har du Iyst til å si noe?
Tydeligvis ikke. Hvorfor skulle hun være annerledes?
Dette er et komplott. Det er akkurat det det er.
Et eneste stort forbanna komplott!
Og alle er innblandet. Hun også!
I 1966 romte Andy Dufresne fra Shawshank-fengslet.
Det eneste de fant var noen leirete fengselsklær, en såpe
- og en gammel geologhammer, nesten helt utslitt.
Jeg trodde at det ville ta 600 år å grave seg ut med den.
Andy gjorde det på mindre enn 20.
Andy elsket geologi.
Det appellerte vel til hans pedantiske natur.
En istid her, millioner år av fjelldannelser der...
Geologi er læren om trykk og tid.
Mer trengs ikke. Trykk... og tid.
Det og en stor jævla plakat.
Som jeg sa, så gjør man hva som helst for å sysselsette seg i fengsel.
Andys favoritthobby var å bære veggen ut på gårdsplassen...
...en håndfull om gangen.
Da Tommy ble drept, bestemte Andy at han hadde vært her lenge nok.
- Skynd deg. Jeg vil gå hjem. - Jeg er straks klar.
Tre innskudd i kveld.
Andy gjorde som han ble bedt om. Pusset skoene til de skinte.
Vaktene merket ingenting. Ikke jeg heller.
Alvorlig talt, hvor ofte legger du merke til andres sko?
Andy krabbet 500 meter gjennom en drittluktende sørpe...
- som jeg ikke engang kan forestille meg. Eller kanskje ikke vil...
500 meter...
Det er som fem fotballbaner. Nesten en halv kilometer.
Neste morgen da Raquel hadde avslørte sin hemmelighet,...
- gikk en mann som ingen hadde sett før, inn i Maine National Bank.
Før det øyeblikket hadde han ikke eksistert...
...unntatt på papiret. - Kan jeg hjelpe deg?
Han hadde ID-kort, førerkort, personbevis, sosialforsikringskort.
Navnetrekket var nøyaktig likt.
Beklager å måtte miste Dem som kunde.
- Håper De vil trives i utlandet. - Takk. Det vil jeg sikkert.
Her er sjekken. Noe annet?
Vil De være så vennlig å poste dette?
Gjerne.
Adjø.
Mr Stevens besøkte et dusin banker den morgenen.
Han forlot byen med over 370000 dollar av Nortons penger.
Avgangsvederlag for 19 år.
Portland Daily Bugle.
KORRUPSJON OG MORD PÅ SHAWSHANK
DOMMED AG ER NÆR
DU HADDE RETT. DETTE ER NØ KKELEN TIL FRELSE
Byron Hadley? Du har rett til å tie.
Bruker du ikke den retten, kan alt du sier brukes mot deg.
Jeg hørte at Hadley gråt som ei jente da de forte ham bort.
Norton hadde ikke til hensikt å gi seg så fredelig.
Samuel Norton, vi har en arrestordre på deg.
- Åpne døra. - Jeg vet ikke hvilken nøkkel det er.
Gjør det lett for deg selv.
Jeg vil tro at det siste som for gjennom hans hode, foruten kula...
...var spørsmålet om hvordan faen Andy klarte å lure ham.
Ikke lenge etter fengseldirektorens bortgang fikk jeg et kort.
Det sto ingenting, men det var stemplet i Fort Hancock, Texas.
Fort Hancock, like ved grensa. Det var den veien Andy tok.
Når jeg ser ham for meg på vei sørover i sin åpne bil...
...ler jeg alltid.
Andy, som krøp igjennom en elv av dritt og kom ut ren på den andre siden.
Andy Dufresne satte kursen mot Stillehavet.
Hadley tok strupetak og sa: "Han vil komme ut for en ulykke. "
Vi som kjente ham best, snakker ofte om ham.
Alt han fant på...
"Mine venner kunne trenge noen øI. " Og han fikk det.
Iblant sørger jeg over at Andy er borte.
Men noen fugler skal ikke sitte i bur.
Fjærene deres er altfor vakre. Og når de flyr sin vei,...
- jubler den delen av deg som vet at det var en synd å sperre dem inne.
Men din egen tilværelse blir så mye tristere når de er borte.
Jeg savner vel bare min venn.
Sitt ned.
Ellis Boyd Redding, det står i dine papirer at du har sonet 40 år.
Føler du deg rehabilitert?
Rehabilitert?
La meg tenke.
Jeg aner ikke hva det betyr.
- Det betyr at du er klar til å... - Jeg vet hva du tror.
For meg er det bare et kunstig ord.
En politikers ord, for at unge folk som deg skal få ha dress og slips...
- og en jobb.
Hva vil du egentlig vite?
- At jeg angrer på det jeg gjorde? - Gjør du det?
Det går ikke en dag uten at jeg føler anger.
Ikke for at jeg er her, eller fordi du mener jeg burde være her.
Jeg tenker tilbake på den jeg var...
- da jeg var en ung, dum gutt som begikk den fryktelige forbrytelsen.
Jeg vil snakke med ham.
Jeg vil prøve å snakke ham til rette.
Fortelle hvordan saker og ting er.
Men jeg kan ikke.
Den gutten er borte for lengst. Alt som er igjen er denne gamle mannen.
Det må jeg leve med.
Rehabilitert? Et idiotisk ord.
Du kan stemple skjemaet ditt, og kast ikke bort tiden min.
For alvorlig talt, jeg gir faen.
BEVILGES
BROOKS VAR HER
Vær så god.
Kan jeg få gå på toalettet?
Ikke spør om å få gå på toalettet hver gang. Bare gå.
I 40 år har jeg bedt om tillatelse til å pisse.
Jeg får ikke ut en dråpe uten tillatelse.
Én ting er vanskelig å godta:
Jeg kommer aldri til å klare meg på utsiden.
Jeg tenker bare på hvordan jeg skal bryte den vilkårlige dommen...
- slik at jeg åker inn igjen.
Det er fryktelig å være redd hele tiden.
Brooks Hatlen fikk erfare det. Altfor godt.
Jeg vil bare tilbake dit der alt er kjent.
Der jeg ikke behøver å være redd hele tiden.
Det er bare én ting som hindrer meg.
Løftet jeg ga Andy.
Her er det.
Tusen takk.
Red, min venn. Leser du dette, er du ute.
Og har du kommet så langt, kan du kanskje komme enda lenger.
Du husker vel hva byen heter?
Zihuatanejo.
Jeg kan trenge en som kan hjelpe meg med å sette i gang prosjektet.
Jeg skal holde utkikk etter deg, og sjakkbrettet er klart.
Husk at håp er noe fint, kanskje det beste som finnes.
Og fine ting dør aldri.
Jeg håper at brevet når deg, og at du er frisk.
Din venn Andy.
Sett i gang å leve, eller sett i gang å do.
Det er jævlig sant.
RED OGSÅ
For andre gang i mitt liv har jeg begått en forbrytelse.
Brudd på meldeplikten.
De setter nok ikke opp veisperringer. Ikke for en gammel skurk som meg.
Fort Hancock.
Jeg er så spent at jeg nesten ikke kan sitte stille eller tenke.
Det er den forventningen bare en fri mann kan kjenne.
En fri mann ved starten på en lang reise, hvis måI er usikkert.
Håper at jeg kommer meg over grensa.
Håper at jeg treffer min venn der.
Jeg håper at Stillehavet er like blått som jeg har drømt om.
Jeg håper...
Resynck: Xenzai[NEF]
Resynck: *** Xenzai[NEF] ***
Oversettelse: Liv Sollien